Незадължителният каноничен файл определя картографски адрес за локални и не локални адреси. Картирането се използва от демона за почистване (8). Съпоставянето на адреси е рекурсивно.

Файлът служи като вход към командата postmap (1). Резултатът, индексиран файл в dbm или db формат, се използва за бързо търсене от пощенската система.

Каноничното картографиране засяга както адресите на заглавията на съобщенията (т.е. адресите, които се появяват вътре в съобщенията), така и адресите на обвивката на съобщения (например адресите, които се използват в командите на протокол SMTP). Помислете правилото Sendmail, зададено `S3` , ако желаете.

Обикновено човек би използвал каноничната таблица, за да замени имената за вход с `Firstname.Lastname` .

Каноничното картографиране не трябва да се бърка с поддръжката на виртуален домейн. Използвайте виртуалната карта на домейна за тази цел.

Каноничното картографиране не трябва да се бърка с местното псевдоним. Използвайте картата псевдоними за тази цел.

Форматът на каноничните карти е следният, като картите се опитват в посочения ред:

- `user@domain` картографиран на ... `address` :
  `user@domain` се заменя с `address` Този формуляр има най-голямо предимство. Този формуляр полезен за почистване на адреси, произведени от наследени пощенски системи. Тя може да се използва за производство на `Firstname.Lastname` адреси стил, но виж по-долу за по-просто решение.
- `user` картографиран до ... `address` :
  `user@site` се заменя с адрес, когато сайтът е равен на `$myorigin` , когато сайтът е посочен в `$mydestination` или когато е посочен в `$inet_interfaces` . Този формуляр е полезен за замяна на имена за вход с `Firstname.Lastname` . `Firstname.Lastname` .
- `@domain` картографиран до ... `address` :
  Всеки адрес в домейна се заменя с адрес. Тази форма има най-ниско предимство.

Във всички по-горе форми, когато адресът има формата `@otherdomain` , резултатът е същия потребител в otherdomain.

РАЗШИРЕНИЕ НА АДРЕСА: Когато търсенето на таблица се провали и локалният адрес на адреса съдържа незадължителния разделител на получателя (напр. `user+foo@domain` ), търсенето се повтаря за непретенциозен адрес (напр. `user@domain` ) и несравнимото разширение се разпространява в резултат от търсенето на таблица. Подходящият ред е: `user+foo@domain` , `user@domain` , `user+foo` , `user` и `@domain` .